HOBBITUL prima parte
Dragul meu Frodo.
M-ai întrebat cândva dacă ti-am povestit totul despre aventurile mele.
Ei bine, îti pot spune cu sinceritate că, pe cât ti-am spus adevărul,
nu ti l-am spus chiar pe tot.
Sunt bătrân de-acum, Frodo.
Nu mai sunt hobbitul de altădată.
Cred că a sosit timpul ca tu să stii ceea ce s-a întâmplat cu adevărat.
Totul a început cu mult timp în urmă...
pe un pământ foarte îndepărtat, la Răsărit,
fără seamăn pe lume.
Era un oras numit Dale.
Târgurile sale se întindeau de-a lungul si de-a latul,
îmbelsugate de generozitatea viilor si văilor.
pacifistă si prosperă...
pentru că orasul acesta dăinuia înaintea portilor marelui regat
din Pământul de mijloc.
Erebor.
Cetatea lui Thror, Regele Tărâmurilor de sub Munte.
Cel mai puternic dintre lorzii pitici.
Thror domnea cu sigurantă,
neîndoindu-se de statornicia familiei sale,
căci linia lui de urmasi era asigurată prin fiul si nepotul său.
O, Frodo,
Erebor, clădit în profunzimile muntelui...
splendoarea acestei fortărete era legendară.
Bogătia sa se găsea în pământ.
Cele mai pretioase pietre scoase din stâncă si munti de aur.
care curgeau ca pârâiasele printre pietre.
Măiestria piticilor nu-si avea seamăn.
Făureau obiecte de o mare frumusete
din diamante, smaralde, rubine si safire. Sfredeleau din ce în ce mai adânc.
si tocmai în adâncuri, în obscuritate....
acolo au găsit-o...
Inima Muntelui... Piatra Ark.
Thror a numit-o Bijuteria Regelui.
A luat-o ca pe un semn.
Semnul că dreptul său la domnie era divin.
Toti i-au adus omagiile, chiar si marele rege al elfilor, Thranduil.
Pe măsură ce uriasa bogătie a piticilor sporea,
vistieria bunăvointei lor a sărăcit.
Nimeni nu stie exact de unde a pornit ruptura.
Elfii au aruncat vina pe pitici că le-ar fi furat comoara.
Piticii au venit cu altă născocire.
Au pretins că regele elfilor
a refuzat să le plătească tributul care li se cuvenea de fapt.
E trist, Frodo, cum pier vechile aliante,
cum prietenia dintre oameni e pierdută.
Si pentru ce?!
Încet, zilele se înăspriră,
iar noptile le urmară...
Iubirea lui Thror pentru aur a devenit de nestăpânit...
O boală s-a sălăsluit în el.
Era o boală a firii.
Iar acolo unde prosperă boala...
lucruri rele îi urmează.
Primul semn auzit a fost un zgomot ca de uragan venind dinspre miazănoapte,
în timp ce pinii de pe Munte scârtâiau si trosneau în bătaia vântului.
Balin, dă alarma!
Cheamă gardienii! Imediat!
Ce este?
Dragonul.
DRAGONUL!
Era un dragon de foc de la Miazănoapte.
Smaug sosise!
Moartea inutilă fu împânzită în ziua aceea
pentru că orasul acesta era un fleac pentru Smaug.
Ochii săi tinteau un alt premiu!
Dragonul acoperise aurul cu cea mai aprigă si obscură dorintă.
Pregătiti-vă!
Nu!
Haide!
Erebor era pierdut...
Pentru că un dragon îsi va păzi prada cât timp va trăi.
Salvati-vă!
Ajutati-ne!
Thranduil nu ar fi riscat viata semenilor săi luptând cu furia dragonului.
Niciun ajutor n-a venit din partea elfilor, nici atunci si nici în zilele ce urmară.
Deposedati de casa lor, piticii din Erebor au rătăcit prin sălbăticie...
... un popor cândva puternic, de-acum în declin.
Tânărul print pitic muncea cât de bine putea,
trudind prin satele oamenilor.
Dar mereu îsi amintea
fumul muntelui sub Lună.
Copacii arzând, torte de lumină...
Văzuse flăcările dragonului pe cer si un oras în cenusă.
Nu a iertat niciodată. Nu a uitat niciodată.
Într-un tinut îndepărtat, din celălalt capăt al lumii,
dragonii erau doar personaje de basm.
Erau doar trucuri magice înfăptuite de vrăjitori
la petrecerile de solstitiu de vară.
Nu mai înfricosători decât praful de zâne.
Bilbo!
De fapt, dragul meu Frodo,
de aici apar eu.
A fost începutul unei prietenii neobisnuite
care a durat toată viata.
Dar nu acesta este începutul povestii mele.
Pentru mine a început...
a început cum te-ai astepta.
Într-o groapă în pământ...
trăia un hobbit.
Nu era o vizuină din acelea antipatice, murdare sau umede,
pline de capete sau cozi de viermi si cu miros de mâl.
Era bârlogul unui hobbit, adică...
mâncare bună, căldura focului...
si tot confortul unei case.
Multumesc.
Si asta ce este?
Aceea e ceva privat. Tine-ti labele lipicioase departe!
Încă nu e gata.
Gata pentru ce?
Pentru citit.
Ce sunt astea?
Răspunsurile la invitatiile pentru petrecere.
Vai! Zile celeste!
Este astăzi?
Toti au zis că vin, cu exceptia fam. Sackville-Baggins.
Vrea să-i inviti personal.
Da, sigur! Doar peste cadavrul meu.
Probabil ar găsi plăcută asta.
Ei cred că ai galerii pline de aur.
Era doar un cufăras.
Si încă miroase a trol!
Ce faci?
Doar... îmi iau măsuri de precautie.
Stii că am prins-o odată cu argintul.
Pe cine?
Pe Lobelia Sac-Ville-Baggins.
Avea toate lingurile mele în buzunar.
O femeie îngrozitoare. Să fii cu ochii pe ea după ce eu...
După ce eu...
După ce tu, ce?
Nu-i nimic! Nimic!
Stii, unii îsi cam pun întrebări în privinta ta, unchiule!
- A, da? - Spun că devii ciudat.
- Ciudat? Eu? - Foarte nesociabil!
Eu nesociabil? Prostii.
Fii băiat bun si pune asta pe poartă.
"Interzis accesul! Doar cei veniti pentru petrecere!"
Crezi că va veni?
Cine?
Gandalf.
Nu ar rata ocazia să-si aprindă focurile de artificii.
- Ne va oferi un mare spectacol, vei vedea. - Bine.
- Atunci eu plec. - Unde te duci?
Va veni prin Pădurile de la Răsărit. Vreau să-i fac o surpriză.
Foarte bine! Du-te atunci, să nu întârzii.
Nu e de acord cu întârziatii, nu că eu n-as fi întârziat vreodată...
În timpurile acelea eram mereu punctual.
Eram respectabil...
si nu se întâmpla niciodată
ceva neasteptat.
O CĂLĂTORIE NEASTEPTATĂ
traducerea si adaptarea dani67
www.titrari.ro
Cu 60 de ani în urmă.
Bună dimineata!
Cum adică?
Îmi urezi o dimineată bună,
sau vrei să spui că dimineata e bună fie că vreau eu sau nu?
Sau vrei să spui că te simti bine azi, de dimineată?
Sau că e o dimineată care te face să vrei să fii bun.
Toate laolaltă, cred.
Te pot ajuta?
Vom vedea...
Caut pe cineva cu care să pornesc într-o aventură.
O aventură?
Nu-mi imaginez că cineva la vest de Bree are vreun interes pentru aventuri.
Sunt lucruri urâte, nesuferite, si, mai ales, incomode.
Te fac să întârzii la masă!
Ziua bună!
Când te gândesti că am trăit să-l văd pe fiul Belladonnei Took că mă ia cu "Ziua bună"
de parcă as fi venit la usa lui să vând nasturi!
Poftim?
Te-ai schimbat, si nu chiar spre bine, Bilbo Baggins.
Vă cunosc?
Îmi stii numele, cu toate că nu-ti amintesti că e vorba despre mine.
Eu sunt Gandalf!
Si Gandalf înseamnă...
Eu!
Gandalf, vrăjitorul călător care făcea focuri de artificii deosebit de frumoase?
Le aprindea bunicul Took în ajunul solstitiului de vară!
Da!
Credeam că v-ati retras din afaceri!
Si cu ce să mă ocup?
Ei, dar, oricum, mă bucur că-ti mai amintesti de mine,
chiar dacă sunt doar artificiile mele.
Da! Ei bine, am hotărât!
Va fi bine pentru tine...
si foarte amuzant pentru mine. Mă duc să-i informez pe ceilalti!
Să-i informezi? Poftim? Nu! Nu! Nu! Asteaptă!
Noi nu vrem nicio aventură aici!
Multumesc! Nu azi, nu...
Îti sugerez să încerci după Deal sau peste Apă.
Ziua bună!
Poftiti! Să aveti o zi frumoasă!
Ziua bună, conasule Bilbo, ia priviti!
Uitati ce barabule am.
Mi-s faine si zdravene.
- Numa ce le-am luat din West Farthing. - Impresionante, dle Worrywort.
Nu cumva ati văzut un vrăjitor umblând pe aici?
Flăcău 'nalt, cu barbă lungă si sură si cusmă cu tugui...
No, nu cred c-am zărit.
Dwalin, sluga dumitale.
Bilbo... Baggins!
Al dumitale... Ne cunoastem?
Nu!
Pe unde, flăcău?
Pe-aici?
Pe-aici, unde?
Cina!
El spunea de mâncare! Multă!
A zis el? El cine?
Foarte bună... mai este?
Poftim? Da! Da!
Serveste-te.
Doar că...
nu asteptam oaspeti!
Ar fi usa.
Balin! Sluga dumitale.
Bună seara.
Da, da! Este!
Chiar dacă cred că va ploua mai târziu!
Am întârziat?
Întârziat la ce?
Bună seara, frate.
Pe barba mea!
Esti mai scund si mai cuprinzător decât ultima dată!
Mai cuprinzător, nu mai scund. Si destul de istet pentru amândoi.
Scuzati-mă! Nu as vrea să vă-ntrerup!
Faptul e că nu sunt chiar sigur că voi n-ati gresit casa!
Nu că nu-mi plac vizitatorii! Îmi plac ca oricărui hobbit!
Dar mi-ar plăcea să-i cunosc înainte să mă viziteze!
- Ce e asta? - Nu stiu. Ar trebui să fie brânză.
- Faptul e că e toată albastră. - E plină de mucegai!
Faptul e că nu cunosc pe niciunul dintre voi doi.
Nici măcar...
Nu vreau să fiu nesimtit, dar eu trebuie să spun lucrurilor pe nume. Îmi cer scuze.
Scuze acceptate!
Acum umple-l, frate! Nu fi zgârcit!
- Fili! - Si Kili!
Sluga dumitale.
- Ar trebui să fiti domn Baggins. - Nu! Nu puteti intra. Ati gresit casa!
Poftim? S-a anulat?
- Ce? Nouă nu ne-a spus nimeni. - Nu! N-a fost anulat nimic.
Ce usurare!
Ai grijă cu astea că le-am ascutit recent.
E frumos locul ăsta! L-ati aranjat voi?
Nu! E în familie de mult timp.
E cufărul cu zestre al mamei. Vă rog să-l ocoliti!
Fili, Kili, veniti să ne ajutati!
Domn Dwalin!
Să ne mutăm în coridor căci nu vor mai avea loc ceilalti!
Ceilalti? Câti mai sunt?
Nu, nu! Nu e nimeni acasă!
Plecati! Deranjati pe altul!
Sunt prea multi pitici în salonul casei mele!
Acum ca acum! Dacă e gluma idioată a vreunui nătâng...
pot spune că e de prost gust!
Gandalf!
Scuzati-mă, dar ăla e puiul meu.
Ăla-i vinul meu, scuzati-mă!
E nitel... rănit.
Umblă cu toporul în teastă.
Testoasă? Are de-aia între urechi.
Picioarele n-au nimic.
Vreau si io niste de-aia!
Asta puneti-o la loc!
Puneti-le la loc!
Aia nu!
Nu gemul ! Scuzati-mă, dar...
Scuzati-mă, dar nu e cam mult? Aveti vreun cutit de brânză?
Cutit de brânză? El o mănâncă la rolă!
Nu! Nu! Nu! E scaunul bunicului! E o antichitate! Du-l înapoi!
- Scuzati-mă, domn Gandalf! - Da!
Vă pot ispiti cu o cească cu ceai de musetel?
Nu, Nu! Multumesc, Dori! Putin vin rosu pentru mine!
Kili, Fili!
Oin, Gloin!
Dwalin, Balin!
Bifur, Bofur, Bombur!
Ori, Nori. Dori!
Ai dreptate, Bifur!
Se pare că lipseste un pitic.
Mai întârzie. S-a dus în Nord pentru a se întâlni cu rudele noastre. Va veni!
- Domn Gandalf! - Da!
Un pahar cu vin rosu, asa cum ai cerut.
Are un bouquet de fructe!
Noroc!
Bombur, prinde!
Cine mai vrea bere? Am aici, frate!
Am spus să mai bei!
Până la trei! Unu, doi! Pe gât!
Vă rog să aveti grijă! E un milieu, nu un prosop de bucătărie.
- Dar e plin de găuri! - Asa si trebuie. E crosetat.
E chiar un joc frumos, dacă are cineva tupeu.
Blestemati pitici, ducă-s-ar naibii!
- Dragul meu, Bilbo! Care-i problema? - Care-i problema?
Sunt înconjurat de pitici! Ce fac ei aici?
Sunt o adunare pe cinste, îndată ce te obisnuiesti cu ei.
Nu vreau să mă obisnuiesc cu ei! Uite ce-a devenit bucătăria mea?
Sunt pete de noroi pe covor! Mi-au prădat cămara!
Nu-ti mai spun ce-au făcut din baie! Practic, mi-au distrus instalatia!
Nu înteleg ce fac în casa mea!
Îmi cer scuze. Îmi pare rău să vă întrerup, dar eu ce trebuie să fac cu farfuria mea?
Mă ocup eu. Dă-mi-o înapoi!
Scuzati! Alea sunt farfuriile mamei si bunicului! Au peste o sută de ani!
Vreti să terminati cu asta? Că împrăstiati peste tot!
Ati auzit, băieti? Zice că vom toci lamele!
Să spargi farfurii, pahare să ciocnesti,
Să-ndoi furculite, cutite să botesti,
Pe Bilbo Baggins de vrei să-nnebunesti!
Să spargi sticle-n lume nu se face, Nici pe podea s-arunci lapte,
Să tai postavul si alte fapte ca: grăsime-ntinsă pe covor,
Vase aruncate-n dormitor, Să-mprosti cu vin în capul oricui
Să bati cu paru-n castroane câte-un cui, si de-a rămas ceva întreg, să-l dai de-a dura
Să urli să se oprească si cât te tine gura. Pe toate astea să le-ndeplinesti
Pe Bilbo Baggins de vrei să-nnebunesti!
Ai văzut, Bilbo?
El e aici.
Gandalf!
Ai spus că locul ăsta e usor de găsit.
M-am rătăcit de două ori.
Nu l-as fi găsit dacă nu era semnul pe usă.
Semn? N-am niciun semn pe usă! A fost vopsită acum o săptămână!
Sigur că există un semn. Doar l-am făcut eu.
Bilbo Baggins, permite-mi să ti-l prezint pe seful Companiei noastre,
Thorin Scut-de-stejar.
Asadar...
ăsta e hobbitul.
- Spuneti-mi, dle Baggins, ati luptat mult? - Poftim?
Sabie sau topor? Ce armă preferati?
Sunt bunisor să tintesc castanele, dacă asta vreti să stiti,
dar nu văd ce importantă are!
Îmi imaginam.
Arată mai degrabă a băcan decât a spărgător de meserie.
Vreo veste de la Ered Luin?
- Au venit toti? - Da.
- Trimisi din toate cele sapte regate! - Ce bine!
Ce-au spus piticii de pe Dealurile de fier? Neamul lui Durin e de partea noastră?
Nu vor veni.
Spun că aventura este a noastră si numai a noastră.
Plecati într-o aventură?
Bilbo, fiule, adu lampa să luminăm putin lucrurile.
Departe la Răsărit, peste munti si ape,
dincolo de tinuturile împădurite si pustiuri,
se află un vârf solitar.
Muntele Singuratic.
Da! Oin a citit în semne, iar semnele spun că a sosit vremea.
Corbii au fost văzuti zburând către munte asa cum a fost prezis.
Când păsările trecutului se vor întoarce la Erebor, domnia bestiei se va sfârsi.
Ce bestie?
S-o fi referind la Smaug cel Teribil.
Cea mai mare calamitate a timpurilor noastre.
Un scuipător de foc zburător.
Dintii de fierăstrău, ghearele precum cârligele de măcelar...
- Pasionat de metale pretioase. - Da, stiu ce e un dragon.
Mie nu mi-e teamă! Îi voi da să guste niste fier piticesc de nu se vede!
E dificil si cu o armată după noi, dar noi suntem 13...
dar nu treisprezece din cei mai grozavi.
Nici cei mai ageri.
Hei! Cine-i nătâng?
Poate suntem putini, dar suntem luptători! Până la ultimul pitic!
Si nu uitati că avem un vrăjitor în Companie.
Gandalf o fi ucis sute de dragoni la timpul său!
Nu as spune că eu...
- Atunci, câti? - Ce?
Câti dragoni ai omorât?
Hai, spune-ne!
Scuzati! Vă rog!
LINISTE!
Dacă noi am citit semnele alea, nu credeti că si altii au făcut-o?
Se duce vorba.
Dragonul Smaug nu s-a mai arătat de 60 de ani.
Ochii caută la Răsărit, către Munte, pretuind, cugetând, cântărind riscurile.
Poate că marea bogătie a poporului nostru e acum fără protectie.
Iar noi stăm bine mersi în timp ce altii iau ce e al nostru de drept.
Sau profităm de ocazie să ne luăm înapoi Erebor?
Dacă poarta principală e sigilată si nu se poate intra în Munte?
Asta, dragul meu, Balin, nu e chiar adevărat.
Cum de e în mâinile tale?
Mi-a fost dată de tatăl tău, Thrain, pentru a o tine în sigurantă.
E a ta acum!
Dacă există o cheie, ar trebuie să fie si-o usă!
Aceste rune vorbesc despre un pasaj secret către Sălile de jos.
Mai e o cale de intrare.
Dacă reusim s-o găsim. Usile piticilor sunt invizibile dacă sunt închise.
Răspunsul e pe undeva ascuns în harta asta.
Eu n-am capacitatea de a-l afla, dar...
sunt altii pe Pământul de Mijloc care pot.
Treaba ce-o am în minte cere o mare tăinicie
si, nu o prea mică, portie de curaj.
Dar dacă suntem atenti si vigilenti cred că putem reusi.
- Iată de ce e un spărgător! - Si încă unul bun!
- Un expert, cred! - Dar tu esti?
Să fiu ce?
- A spus că-i un expert! - Eu? Nu! Nu-s un spărgător!
N-am mai furat nimic în viata mea!
Mi-e teamă că trebuie s-ajungem la un acord cu domn Baggins.
- Nu are stofă de spărgător. - Nu!
Pământurile sălbatice nu sunt pentru cei care nu stiu să aibă grijă de ei.
Foarte bine! Foarte bine!
Încetati! Dacă spun că Bilbo Baggins e un spărgător, atunci un spărgător...
este!
Hobbitii au un pas foarte lejer.
Pot trece neobservati de multi, dacă vor!
Si, în timp ce dragonul e obisnuit cu mirosul piticilor
acela al hobbitilor îi este complet necunoscut,
ceea ce ne dă un bun avantaj.
Mi-ati cerut să găsesc pe cel care va fi al Paisprezecelea membru al expeditiei voastre
Si eu l-am ales pe domn Baggins.
El e mai mult decât sugerează aparentele.
Are înclinatii infinit mai mari decât vă închipuiti voi...
si chiar mai mari decât îsi închipuie el.
Trebuie să aveti încredere în mine în ceea ce priveste asta.
- Foarte bine. Vom face ca tine. - Nu!
- Să-i dăm contractul! - Ne băgăm! Plecăm!
E acelasi lucru, inclusiv cheltuielile personale, durata contractului,
remuneratia, cheltuieli de înmormântare, si tot asa...
Cheltuieli de înmormântare?
- Nu garantez pentru siguranta lui. - Înteleg.
Nici nu voi fi responsabil pentru destinul său.
De acord.
... bani pesin la livrare,
până la si fără să depăsească a paisprezecea parte din profiturile totale,
dacă există. Pare în regulă.
Prezenta Companie nu va răspunde de rănile primite de la...
Eviscerare?
Incinerare!
Da, îti ia carnea de pe oase cât ai clipi!
Esti în regulă, flăcău?
Da. Sunt...
Îmi vine să lesin.
- Gândeste-te la un cuptor cu aripi. - Nu mai pot respira.
Lumină fulgerătoare, durere teribilă si... puf! Esti doar o grămăjoară de cenusă.
Nu.
- Esti de mare ajutor, Bifur. - Îmi voi reveni.
Doar lăsati-mă linistit o clipă.
Stai linistit de prea mult timp!
Spune-mi! De când broderiile si farfuriile mamei tale
au devenit atât de importante pentru tine?
Eu îmi amintesc de un tânăr hobbit care-i căuta pe elfi prin Pădure.
Care stătea afară până târziu si se întorcea acasă pe întuneric,
aducând nămol, rămurele si licurici.
Un tânăr hobbit care ar fi dorit să afle ce era dincolo de hotarele Comitatului.
Lumea nu este în cărtile si hărtile tale.
E acolo, afară!
Nu pot să plec în necunoscut. Sunt Baggins din neamul Baggins.
Printre altele esti un Took.
Stiai că răs-răs-răs unchiul bătrânului Took, Bandobras-Răget-de-Taur
era asa un urias, încât putea chiar să călărească un cal.
- Da! - Da, da! Asa este!
În bătălia de la Câmpiile Verzi a atacat armata goblinilor muntelui Gram
si a retezat capul regelui lor, Golfimbul, dintr-o lovitură, cu un băt de lemn,
cap ce-a zburat o sută de metri prin aer si a căzut într-o vizuină de iepure.
Si asa a fost câstigată bătălia.
Si, în aceeasi clipă, a fost inventat si jocul numit Golf.
Am impresia că asta ai inventat-o!
Toate povestile frumoase merită o înflorire.
Vei avea si tu o poveste-două când te vei întoarce.
Îmi poti promite că mă voi întoarce?
Nu!
Iar dacă te vei întoarce...
nu vei mai fi acelasi.
Asa ziceam si eu.
Scuză-mă, Gandalf, dar nu-l pot semna.
Ai ales hobbitul nepotrivit.
Se pare că ne-am pierdut spărgătorul.
Poate că e mai bine asa.
Oricum sansele erau împotriva noastră.
La urma urmei, ce suntem noi?
Negustori, mineri, tinichigii, păpusari...
Fără stofă de legendă.
Sunt si câtiva războinici printre noi.
Războinici bătrâni.
As alege unul din piticii ăstia în loc de o armată din Dealurile de Fier,
pentru că, atunci când i-am chemat, au venit.
Loialitate, onoare si-o inimă dârză.
Nu pot cere mai mult de-atât.
Nu esti obligat s-o faci! Poti alege!
Te-ai comportat cu onoare fată de semenii nostri.
Ti-ai construit o nouă viată în Muntii Albastri.
O viată în pace si prosperitate.
O viată care valorează mai mult decât tot aurul din Erebor.
De la bunicul meu, prin tatăl meu, asta a ajuns la mine.
Au visat la ziua în care piticii din Erebor si-ar fi revendicat casa.
Nu există altă cale, Balin.
Nu si pentru mine.
Suntem cu tine, băiete.
Vom face în asa fel să se întâmple.
Departe, peste muntii fumurii, Spre hrube vechi si ocne adâncate,
Vom merge-n zori si ne vom lua-ndărăt
Comorile de aur fermecate.
Se încovoiau pe munte brazii,
În noapte gemea vântul prin pustii,
Se-mprăstiau văpăi si flăcări, iară pomii
Ardeau precum nepământesti făclii.
Hei?
Unde fugiti, domn Bilbo?
Nu mă pot opri! Am întârziat deja!
La ce?
Plec într-o aventură!
Stati! Stati!
L-am semnat.
Totul pare să fie în ordine.
Bine ai venit, jupâne Baggins, în Compania lui Thorin Scut-de-stejar.
Dati-i un ponei.
Nu, nu. Nu va fi necesar. Pot tine pasul si pe jos.
Am făcut ceva vacante. Am ajuns odată până la...
Haide, Lori, plăteste!
- Încă una! - Multumesc, prietene!
Despre ce-i vorba?
Au pariat dacă vii sau nu. Majoritatea au spus că nu!
Si tu ce credeai?
Dragul meu prieten, nu m-am îndoit de tine nici măcar o clipă.
Părul ăsta de cal îmi dă alergie.
Stati! Stati! Opriti-vă! Trebuie să ne întoarcem!
Ce drăcie se-ntâmplă?
Mi-am uitat batista.
Uite, foloseste asta.
Să mergem.
Curaj!
Va trebui să te descurci fără batistă si fără multe altele, Bilbo Baggins,
până vom ajunge la capătul călătoriei noastre.
Esti născut între Colinele Ondulate si pârâiasele Comitatului,
dar casa e de-acum în spatele tău.
Lumea e în fată.
Bună, micuto! Ce fetită bună!
Asta e secretul nostru! Nu-l spune nimănui!
Ce-a fost asta?
Orci.
Orci?
Tăietori de gâturi. Sunt multi acolo.
Misună prin Tinuturile Singuratice.
Atacă numai noaptea, când toti dorm.
Rapid si în liniste, fără tipete.
Doar mult sânge.
Credeti că e amuzant?
O incursiune nocturnă a orcilor e o glumă?
N-am vrut să zic asta.
Nu! Asa e! Nu stiti nimic despre lume.
Nu-l băga în seamă, băiete.
Thorin e mai îndreptătit ca altii să-i urască pe orci.
După ce dragonul le-a luat Muntele Singuratic,
regele Thror a încercat să recucerească antica lume a piticilor, Moria.
Dar inamicul nostru ajunsese primul.
Moria a fost cucerită de legiuni de orci condusi de cel mai sălbatic dintre ei.
Azog.
Profanatorul.
Orcul urias a jurat să extermine stirpea Durinilor.
A început... prin decapitarea regelui.
Nu!
Thrain, tatăl lui Thorin, a înnebunit de durere.
A dispărut... făcut prizonier sau ucis. Nici nu stiam.
Eram fără lider...
înfrângerea si moartea s-au abătută asupra noastră.
Atunci l-am văzut...
un tânăr print al piticilor înfruntându-l pe palidul orc.
Lupta singur cu acest teribil inamic!
Cu armura ruptă,
având doar un ramură de stejar drept scut...
Azog Profanatorul a învătat în ziua aceea
că stirpea Durinilor nu va fi usor de nimicit.
Trupele noastre s-au însufletit...
si au respins orcii.
Inamicul nostru a fost învins.
Dar nu au fost ospete...
nici cântece în noaptea aia...
pentru că mortii nostrii întreceau cu mult convoiul funebru.
Putini am supravietuit.
Si-atunci m-am gândit...
acolo e cineva pe care l-as putea urma.
Acolo e cineva...
pe care l-as putea numi Rege.
Si orcul palid?
Ce s-a-ntâmplat cu el?
S-a întors târându-se în gaura de unde iesise.
Spurcatul acela a murit din cauza rănilor, acum mult timp.
Dati de veste Stăpânului...
că am dat de urma piticilor.
Domn Gandalf, nu puteti face ceva cu ploaia asta?
Doar plouă, jupâne pitic, si va ploua până se va opri.
Dacă vrei să schimbi vremea lumii, va trebui să-ti cauti un alt vrăjitor!
Mai sunt?
Ce anume?
Alti vrăjitori.
Noi suntem cinci.
Cel mai mare din ordinul nostru e Saruman cel Alb.
Apoi, mai sunt cei doi vrăjitori albastri.
Sincer, am uitat numele lor.
- Si care-i al cincilea? - Acela ar fi Radagast cel Brun.
Este un mare vrăjitor sau...
e ca tine?
Cred că este un mare vrăjitor...
în felul lui.
Un suflet blând ce preferă compania animalelor.
Veghează atent asupra pădurilor vaste, departe, la Răsărit.
E un lucru foarte bun pentru că întotdeauna răul va încerca
să se sălăsluiască aici.
Nu-i bine!
Nu-i bine deloc!
O, nu!
Sebastian!
Pe toate stelele!
Lăsati-l să respire!
Nu înteleg de ce nu merge! Nu cumva e vreo vrăjitorie?
Vrăjitorie?
Ba da!
O obscură si puternică magie!
Din care colt al lumii au apărut creaturile alea dezgustătoare?
Vechea fortăreată...
Arată-mi!
Vom înnopta aici. Fili, Kili, ocupati-vă de ponei!
Nu-i pierdeti din vedere.
Un fermier cu familia sa locuiau aici.
- Oin, Gloin! - Da?
Aprindeti focul!
Cred că ar fi mai întelept să ne continuăm drumul.
Am putea ajunge la Valea Ascunsă.
Ti-am mai spus. Nu vreau să mă apropii de locul acela.
De ce nu? Elfii ne-ar ajuta!
Am putea avea parte de mâncare, odihnă, sfaturi.
Nu am nevoie de sfaturile lor.
Avem o hartă pe care n-o putem citi.
- Elrond ne-ar putea ajuta. - Să ne ajute?
Un dragon a atacat Erebor. Ce ajutor a venit de la elfi?
Orcii au jefuit Moria! Au profanat locurile noastre sacre!
Elfii au privit fără să facă nimic
iar tu îmi ceri să caut aceleasi fiinte care mi-au trădat bunicul?
Care mi-au trădat tatăl?
Tu nu esti niciunul din cei doi!
Nu ti-am dat harta si cheia pentru ca să trăiesti în trecut!
Nu stiam că-ti apartin!
E totul în regulă? Unde pleci, Gandalf?
Să caut compania singurului de aici care are un minim de bun simt!
Cine-i ăla?
Eu însumi, domn Baggins!
M-am săturat de pitici pentru o zi.
Hai, Bombur, ne e foame!
Se mai întoarce?
- E plecat de mult timp. - Cine?
Gandalf!
Este un vrăjitor. Face ce vrea. Tine! Le faci o favoare.
Du asta băietilor.
Termină! Ai mâncat destul!
Uitati!
Ce se-ntâmplă?
Trebuie să avem grijă de ponei.
Doar că am dat peste o mică problemă.
Aveam 16.
Acum mai sunt 14.
- Daisy si Bungle au dispărut. - Poftim?
Asta nu e bine! Asta nu-i deloc bine!
- N-ar trebui să-i spunem lui Thorin? - Nu! Să nu-l îngrijorăm!
Ca spărgătorul nostru oficial poate ai chef să dai si tu un ochi.
Păi, eu...
Uitati-vă! Ceva urias a dezrădăcinat copacii ăstia.
- La asta ne gândeam si noi. - Ceva foarte mare si...
foarte periculos.
Hei! Uite o lumină!
Pe-aici!
Stati jos.
Ce este?
Trol.
Au luat poneii!
Cred că-i vor mânca! Trebuie să facem ceva!
Da! Tu ar trebui!
Trolii de munte sunt lenti si prosti, iar tu esti atât de mic
că nu te vor vedea!
Vei fi în sigurantă! Vom fi în spatele tău!
Dacă ai probleme, tipă de două ori ca o bufnită de hambar
si o dată ca o bufnită brună.
O dată ca o bufnită brună. Nu! De două ori ca... O dată ca...
Sigur e o idee bună?
Berbec ieri, berbec azi...
si să fiu al naibii dacă nu s-arată că tot berbec mâncăm si mâine.
Nu te mai văicări!
Astea nu sunt oi, sunt căluti proaspeti!
A! Nu-mi plac caii! Nu sunt destul de grasi.
Oricum e mai bun decât fermierul ăla!
Numai oase era! Încă mai am aschii printre măsele!
O, ce minunătie! Un muc plutitor!
Poate-i dă mai mult gust!
Mai am, dacă vreti!
Nu! Să n-o mai faci!
Au! Lasă-mă!
Stai jos!
Sper să cureti călutii ăstia!
Nu-mi plac părtile care put!
Ti-am spus să stai jos!
Crăp de foame! Mâncăm calul ăsta în seara asta sau nu!
Taci naibii din gură! Vei mânca ce-ti dau!
Nu prea te pricepi la gătit! Totul are acelasi gust.
- Totul are gust de pui. - Totul, mai putin puiul!
Nu! Ăla pute a peste!
Niste aprecieri ar fi binevenite!
Multumesc mult! E bun stufatul! Cât de greu o fi?
Un strop de răhătel de veverită.
Tine! Ăla e grogul meu!
Scuze.
Da' ce echilibru minunat de mirosuri. E delicios!
Asadar, sunt un bun bucătar.
Îmi ghiorăie matele! Trebuie să fac ceva!
Carne! Vreau carne!
Hei drăcie, Bert, să-mi creasc-un ochi! Să vezi ce-am prins!
Are mâini, picioare! De toate!
Ce este?
Să mor dacă stiu, dar nu-mi place cum se agită!
Ce esti, bă? O veverită crescută peste măsură?
Sunt un aventur... Un hobbit!
Un aventurhobbit?
Se poate găti?
Se poate încerca!
Da' nu e mai mult de o înghititură după ce-l jupoi si-i scot oasele!
Poate găsim mai multi pe-aici prin împrejurimi si facem o plăcintă.
Hei, urâtule, mai sunt d-ăstia ca tine ascunsi pe-aici, prin pădure?
Nu.
Minte.
Nu, nu mint.
Bagă-i labele în foc până vorbeste! Fă-l să tipe!
Pune-l jos!
Ce? Ce?
Am zis să-l arunci!
Bilbo!
Încrucisati bratele sau le rupem pe-ale lui.
Nu pierde timpul să-i gătesti!
Să ne asezăm pe ei si să-i facem marmeladă.
I-am putea găti în tigaie cu un praf de salvie.
Deja salivez!
- Nu te mai misca! - Nu mai suport!
Condimentati-i! Nu avem toată noaptea la dispozitie!
Acusi trece noaptea. Zorile s-arată devreme. Hai să-i dăm drumul!
Nu-mi place să fiu transformat în piatră.
Asteptati! Faceti o greseală teribilă.
Nu poti negocia cu ei! Sunt idioti!
Idioti? Si noi ce suntem?
Eu spuneam de condiment!
Ce treabă are condimentul?
Da' i-ai mirosit?
E nevoie de ceva mai puternic decât salvia înainte să-i pui în farfurie!
Ce stii tu despre gătitul piticilor?
Taci.
S-auzim ce spune aventurhobbitul.
Secretul pentru a găti un pitic...
Da! Curaj! Spune-ne secretul!
Da, ti-l spun! Secretul e...
să-i jupoi mai întâi.
Dă-mi cutitul de jupuit.
- Te jupoi eu, vierme! - Nu uit de asta! Nu uit!
Ce tot vorbesti prostii?
Nu mâncăm un munte cu tot cu piele! Să-i jupuim de cizme si restul!
Ai dreptate! Nu-i nimic rău într-un piticut crudut!
Drăgut si crocant!
Nu pe ăla! E infectat!
Ce? Ce?
Are viermi în instalatie!
De fapt toti au! Sunt infestati cu paraziti!
E o treabă teribilă! Eu n-as risca, să stiti!
- Paraziti? - N-avem paraziti!
Tu ai paraziti! Nu suntem infestati de paraziti!
- Ei drăcie! - Eu n-am...
- Am paraziti cât capul meu! - Ai mei sunt mai mari!
Am paraziti uriasi!
Suntem infestati foarte grav!
Ce vrei să facem cu ăstia? Îi lăsăm să plece?
- Păi... - Crezi că n-am nimic în creier?
- Smecherul ăsta prăpădit ne ia de prosti! - Smecher?
- Nătângilor! - Să vă prindă pe toti zorile!
- Ăla cine-i? - De unde să stiu?
Îl mâncăm si pe el?
Dă-ti piciorul ăla de pe spatele meu.
Unde fuserăti, dacă-mi dati voie să-ntreb?
Să mă uit în fată.
Si ce te-a adus înapoi?
O privire în urmă.
O treabă neplăcută. Totusi, sunt toti teferi.
Nu datorită spărgătorului tău.
A avut curaj să câstige timp.
Niciunul dintre voi nu s-a mai gândit la asta.
Trebuie să fi coborât din Ettenmoors.
De când trolii de munte se aventurează atât de mult la Miazăzi?
Nu de o eră.
Nu de când o fortă mai întunecată domnea peste pământurile astea.
Nu se poate să se fi deplasat la lumina zilei.
Trebuie să fie o văgăună prin apropiere.
Ce-i cu duhoarea asta?
O pesteră de troli. Aveti grijă ce atingeti.
Ar fi păcat să-l lăsăm aici să se piardă.
Oricine îl poate lua.
- Asa e. Lori! - Da!
Găseste o lopată.
N-au fost făcute de troli
si nici de vreun fierar dintre cei care trăiesc acum printre ei.
Au fost făurite în Gondolin, de nobilii elfi ai primei ere, Eldari.
Nu se poate dori o lamă mai frumoasă.
Depunem bani pe termen lung.
Hai să iesim din duhoarea asta îngrozitoare.
Haideti! Veniti!
Bofur, Gloin, Nori!
Bilbo.
Poftim.
Pare a fi pe măsura ta.
N-o pot accepta.
Lama asta a fost făurită de elfi.
Înseamnă că devine albastră când orcii sau goblinii sunt prin apropiere.
N-am mai folosit o spadă în viata mea.
Sper că nu va trebui s-o faci...
dar dacă trebuie, aminteste-ti de asta.
Adevăratul curaj nu înseamnă să stii când să iei o viată...
ci când s-o cruti.
Vine ceva!
Gandalf!
Rămâneti uniti!
Fiti pregătiti!
Înarmati-vă!
Nu trageti, asasinilor!
Radagast!
E Radagast cel brun!
Bine!
Ce drăcie cauti pe-aici!
Te căutam, Gandalf! Ceva nu merge!
Ceva teribil!
Da?
Asteaptă o clipă!
Aveam un gând si l-am pierdut.
Îl aveam aici, pe vârful limbii!
Nu era un gând... E un vechi...
O insectă turtită.
Pădurea Înfrunzită e bolnavă, Gandalf.
Întunericul a coborât asupra ei.
Numai creste nimic. Nimic bun.
Aerul e plin de putreziciune.
Mai rău e cu pânzele de păianjen.
Pânze de păianjen? Ce vrei să zici?
Păianjeni, Gandalf!
Păianjeni uriasi.
Un fel de progenituri de-ale lui Ungoliant.
Pe onoarea mea de vrăjitor.
Le-am luat urma.
Veneau de la Dol Guldur!
Poftim? Dol Guldur?
Dar vechea fortăreată e părăsită!
Nu, Gandalf!
Nu este.
O putere întunecată sălăsluieste acolo!
Atât de puternică cum n-am mai simtit înainte!
Umbra unei antice orori.
Umbra care poate uni spiritele mortilor.
L-am văzut, Gandalf!
Din întuneric...
s-a ivit un necromant.
Asteptati-mă!
Scuze.
Încearc-o pe bătrâna Tobia.
Te ajută să-ti calmezi nervii.
Si respiră!
Asadar, un necromant? Esti sigur?
Nu provine de pe tărâmul celor vii.
A fost un lup? Sunt lupi pe-aci?
Lupi? Nu, acela nu-i un lup.
Vârcolac iscoditor! O haită de orci nu e departe.
Orci ai spus?
Cui i-ai mai spus de aventura ta înafara familiei tale?
- Nimănui! - Cui i-ai spus?
Nimănui! Jur!
- Pe numele lui Durin, ce se-ntâmplă? - Ne vânează!
Trebuie să ne mutăm.
- Trebuie să plecăm de-aici! - Nu putem! Nu mai avem poneii!
Au fugit!
- Îi ademenesc eu. - Ăstia sunt vârcolacii din Gundabad!
Te vor prinde!
Si ăstia sunt iepuri din Rhosgobel. Numai să încerce!
Prindeti-mă!
Haideti!
Veniti!
- Stati împreună! - Miscati-vă! Haideti!
Orin, nu! Înapoi!
Cu totii! Grăbiti-vă!
Unde ne duci?
Piticii sunt acolo!
Pe ei!
Miscati-vă! Fugiti!
Uite-i acolo!
Pe-aici! Repede!
Vin altii!
Fili, trage în ei!
Suntem înconjurati!
- Se apropie! - Unde-i Gandalf?
Ne-a abandonat.
Rămâneti pe pozitii!
Pe aici, neghiobilor!
Repede! Miscati-vă!
Repede! Cu totii!
Opt, nouă, zece!
Kili, fugi!
Elfii.
Nu-mi dau seama unde duce trecătoarea asta!
O urmăm sau nu?
- O urmăm, clar! - Haideti, curaj!
Mi se pare întelept.
Gandalf... Ce loc e ăsta?
- Poti să-l simti? - Da.
Îl simt ca...
Se simte magia.
Exact asta si este.
Magie foarte puternică.
Văd niste lumină în fată.
Valea Imladris!
În popor e cunoscută sub alt nume.
Vâlceaua Despicată.
Aici este Ultima Casă Îmbietoare la Răsărit de mare.
A fost planul tău de la început.
Să cauti refugiu la inamicul nostru.
Nu ai niciun dusman aici, Thorin Scut-de-stejar.
Singura dusmănie care se găseste în valea asta e cea pe care o porti tu.
Crezi că elfii ne vor da binecuvântarea lor în loc să-ncerce să ne oprească?
Sigur c-o vor face, dar noi avem întrebări ce-asteaptă un răspuns.
Dacă vrem s-avem succes, trebuie să tratăm afacerea cu diplomatie
si respect
si cu suficient sarm.
Iată de ce vei lăsa vorbitul în seama mea.
- Mithrandir! - Lindir!
Am auzit că ai ajuns în Vale.
Vreau să vorbesc cu Stăpânul Elrond.
Stăpânul meu, Elrond, nu-i aici.
Nu e aici.
Unde este?
Strângeti rândurile!
Gandalf.
Lord Elrond!
Prietene!
Unde-ai fost?
Am vânat un grup de orci care au venit dinspre Miazăzi.
Am ucis câtiva aproape de Trecătoarea Ascunsă.
E ciudat că orcii au venit atât de aproape de hotarele noastre.
Ceva sau cineva i-a ademenit.
Poate că am fost chiar noi.
Bine ai venit, Thorin, fiul lui Thrain.
Nu cred că ne cunoastem.
Bunicul tău avea aceleasi trăsături.
L-am cunoscut pe Thror când domnea sub munte.
Da? Nu a pomenit nimic de tine.
Ce spune el acolo? Ne oferă insulte!
Nu, jupâne Gloin, regele ne oferă mâncare.
Dacă-i asa, să ne arate calea.
Încearcă, doar o gură.
Nu-mi place mâncarea verde.
Unde-i carnea?
Oare au cartofi prăjiti?
Ai fost drăgut că ne-ai invitat.
- Nu sunt îmbrăcat pentru cină. - Nu esti niciodată.
Nu mă dau în vânt după fecioarele elfilor, sunt prea slabe.
Toate au maxilarele prea proeminente si pielea lăptoasă.
Au prea putin păr pe fată pentru gusturile mele.
Desi...
cea de-acolo nu-i prea rea.
Aia nu-i elfoaică.
Râdeti voi...
Asta este Orcrist, Spintecătorul-de-gnomi.
O spadă faimoasă făurită de Eldari, Elfii din Apus.
Neamuri de-ale mele.
Să te servească bine.
Iar asta e e Glam-Dring,
Ghioaga-care-ucide-inamici. Spada regelui din Gondolin.
Săbiile au fost făurite pentru războaiele cu goblini.
Nu mi-as bate capul, băiete.
Spadele sunt numite după faptele vitejesti din război.
Ce vrei să zici? A mea nu a luptat?
Nu sunt atât de sigur că e o spadă.
Arată mai degrabă a cutitas pentru deschis scrisori.
Unde le-ati găsit?
Le-am găsit într-o văgăună de troli, pe Marele Drum dinspre Răsărit,
putin după atacul orcilor.
Ce făceati pe Marele Drum dinspre Răsărit?
Scuzati-mă.
13 pitici si o jumătate-de-om...
Ciudati tovarăsi de drum ti-ai ales, Gandalf.
Sunt urmasii Casei lui Durin.
Sunt oameni nobili, cumsecade.
Si sunt surprinzător de bine educati.
Sunt mari iubitori de arte frumoase.
Mai schimbă bucata, măi n-auzi.
Mă simt ca la înmormântare.
- A murit careva? - Gata băieti,
nu ne-a rămas decât un lucru de făcut.
An
Într-un birt, într-un birt Unde se bea numai spirt
la umbra unui deal,
făceau o bere-asa de bună, încât si omul de pe lună
veni să bea o tură
Argatu-avea un mât betiv
ce cântă din vioară
si uite-asa făcea-ntr-o doară
Scârt în suuuus
Si tors în joooos
Pân' a rupt vioara.
Siii... mâta la vioară cânta:
"Io, de-aseară, beau de nu mă mai scol".
"Si nu-i o glumă", a zdrăngănit din strună
Si stăpânul l-a luat
pe Omul de pe Lună.
Cât e pe Lună?
"Trei!" spuse.
Treaba noastră nu-i priveste pe elfi.
Pe toate fulgerele, Thorin, arată-i harta.
E mostenirea poporului meu! E a mea pentru a o proteja!
- Precum secretele sale. - Apărati-mă de îndărătnicia piticilor!
Orgoliul tău va fi ruina ta.
Te afli în prezenta unuia dintre putinii din Pământul de Mijloc care pot citi harta.
Arată-i harta Stăpânului Elrond!
Thorin, nu!
Erebor!
Ce treabă aveti voi cu harta asta?
E mai mult în scopuri academice.
După cum stii, astfel de artefacte mai pot contine câte un text ascuns.
Încă mai citesti străvechea limbă piticească, nu?
Runele lunii!
Desigur!
E usor să nu le vezi.
În cazul ăsta e adevărat.
Runele Lunii pot fi citite doar sub strălucirea Lunii
cu aceeasi formă si din acelasi anotimp ca cea din ziua când au fost scrise.
Le poti citi?
Aceste rune au fost scrise în ajunul solstitiului de vară,
în timpul ultimului pătrar al lunii, acum vreo 200 de ani.
Pesemne că ti-a fost sortit să vii în Vâlceaua Despicată.
Soarta e de partea ta, Thorin Scut-de-stejar!
Aceeasi Lună străluceste peste noi în noaptea aceasta.
"Stati lângă piatra cenusie când o ciocăni sturzul"
"si Soarele apunând va lumina cu ultimele licăriri ale Zilei lui Durin gaura cheii."
- Ziua lui Durin? - Prima zi a Anului Nou piticesc,
când ultima lună plină a toamnei si Soarele iernii
se află împreună pe cer.
Stire veche.
Vara e pe sfârsite. Ziua lui Durin vine peste noi.
- Încă mai avem timp. - Timp? Pentru ce?
Pentru a găsi intrarea.
Trebuie să ne aflăm în locul potrivit la momentul potrivit.
Atunci, si numai atunci,
poarta poate fi deschisă.
Asadar acesta vă este scopul. Să intrati în munte.
Si ce ai împotrivă?
Sunt unii care n-ar considera-o întelept.
Ce vrei să spui?
Nu esti singurul gardian care veghează asupra Pământului de Mijloc.
Piticii, Stăpâne...
ne-au scăpat.
Am fost atacati de elfii ăia jegosi...
Nu vreau scuze!
Vreau capul regelui pitic!
Erau mai multi ca noi!
N-am putut face nimic!
Abia am scăpat cu viată.
Mai bine plăteai cu capul.
Piticii vor apărea cât de curând.
Dati sfoară în tară!
Am pus un pret pe capetele lor.
Cum de nu esti cu tovarăsii tăi?
Nu, nu-mi vor duce dorul.
Adevărul e că majoritatea lor crede că n-am ce căuta în călătoria asta.
Chiar asa?
Auzisem că hobbiti nu se dau usor bătuti.
Serios?
Am mai auzit că-s atasati de confortul de acasă.
Eu am auzit că nu e întelept să cauti sfat la elfi,
pentru că-ti vor oferi numai răspunsuri monosilabice.
Esti binevenit să rămâi aici, dacă asta e dorinta ta.
Bucătăria este extrem de solicitată. Aproape că am rămas fără vin.
Cât crezi că vor mai sta la aici?
Asta urmează să se decidă.
...da' si tu ai făcut la fel. Nu te mai preface că nu.
Dori! Aici, ia asta.
Bombur!
Sigur că aveam de gând să vă spun, asteptam exact această ocazie.
Si zău, cred că vă puteti încrede că stiu ce fac.
Chiar stii? Dragonul ăla a dormit timp de 60 de ani.
Ce se va întâmpla dacă planul tău dă gres?
- Dacă vei trezi monstrul. - Dar dacă vom reusi...
Dacă piticii îsi iau înapoi muntele, apărarea noastră din est se va întări.
E o mutare periculoasă, Gandalf.
La fel de periculos e să stăm cu mâinile-n sân.
Tronul din Erebor e dreptul de sânge al lui Thorin.
- De ce te temi? - Ai uitat?
Sământa Oamenilor a pătruns adânc în familia aceea.
Bunicul lui si-a pierdut mintile. Tatăl lui a fost doborât de aceeasi boală.
Ai putea jura că Thorin Scut-de-Stejar nu va cădea si el pradă nebuniei?
Gandalf, deciziile acestea nu depind doar de noi.
Nu tine de tine sau de mine să redesenăm harta Pământului Mijlociu.
Chiar si fără ajutorul nostru, piticii ăstia vor porni spre munte.
Sunt determinati să-si redobândească pământul natal.
Chiar nu cred că Thorin Scut-de-Stejar simte nevoia să dea socoteală cuiva.
Si nici eu.
Nu mie trebuie să-mi ceri permisiunea.
Doamna Galadriel!
Mithrandir!
A trecut mult timp.
Timpul mi-a schimbat înfătisarea,
dar nu si a Doamnei din Lorien.
Nu stiam că Stăpânul Elrond a trimis după tine.
Nu el a fost acela.
Eu am fost.
Saruman.
Ai fost ocupat în ultimul timp, prieten drag.
Spune-mi, Gandalf,
credeai că planurile si uneltirile tale vor trece neobservate?
Neobservate?
Nu, pur si simplu fac ceea ce mi se pare a fi corect.
Dragonul îti ocupă mintea de multă vreme.
Asa este, Doamna mea.
Smaug nu este supusul nimănui.
Dar, dacă ar lua partea dusmanului,
un dragon poate fi folosit în scopuri teribile.
Ce dusman? Gandalf, dusmanul a fost înfrânt.
Sauron a fost învins.
Niciodată nu-si va putea recăpăta puterea.
Nu te îngrijorează că ultimele inele ale Piticilor
au dispărut pur si simplu, împreună cu purtătorii lor?
Din cele sapte inele date Piticilor, patru au fost mistuite de dragoni,
două au fost luate de Sauron, înainte să fie învins în Mordor,
soarta ultimului inel al Piticilor, rămâne un mister.
Inelul care a fost purtat de Thrain.
Fără Inelul Puterii, celelalte sapte n-au nicio valoare pentru inamic.
Pentru a controla celelalte inele,
are nevoie de Unicul.
Iar acel inel a fost pierdut acum mult, mult timp.
Probabil a ajuns în mare dus de apele râului Anduin.
Gandalf, am trăit în pace timp de 400 de ani.
O pace obtinută cu greu si cu străsnicie vegheată.
Chiar suntem? Suntem în vreme de pace?
Au coborât trolii de pe munte. Atacă satele, distrug fermele.
Ne-au atacat orcii pe cale.
Nu prea este un semn de război.
Mereu trebuie să-ti bagi nasul. Cauti necazurile acolo unde nu există.
Lăsati-l să grăiască.
Se urzeste ceva mai aprig decât răutatea lui Smaug.
Ceva mult mai puternic.
Putem să nu-i dăm atentie, dar el nu ne va ignora, sunt sigur.
O molimă s-a abătut asupra Pădurii Înfrunzite.
Cei care locuiesc acolo îl numesc acum Codrul Întunecat si...
spun...
Ei bine? Nu te opri acum. Spune-ne ce spun locuitorii pădurii.
Vorbesc despre un necromant, care trăieste în Dol Guldur,
un vrăjitor care poate invoca sufletele mortilor.
Este absurd.
Nu există o astfel de putere pe lumea aceasta.
Acest necromant este doar un muritor.
Un iluzionist care se distrează cu magia neagră.
Asa am crezut si eu, dar Radagast a văzut.
Radagast!
Nu trebuie să-mi vorbesti despre Radagast cel Brun.
- E un nătântoc. - E ciudat, de acord cu tine.
Duce o viată solitară...
Nu despre asta este vorba,
ci despre consumul obsesiv de ciuperci halucinogene.
I-au tulburat mintea si i-au îngălbenit dintii.
L-am avertizat.
Nu se cade ca unul din Istari...
Porti ceva cu tine.
Ti-a venit de la Radagast.
Iar el a găsit-o în Dol Guldur.
Da.
Arată-mi.
Ce este aia?
O relicvă din Mordor.
O lamă Morgul.
Făcută pentru regele vrăjitorilor din Angmar.
A fost îngropată cu el.
Când Angmar cade,
oamenii din Nord i-au ferecat trupul si toate bunurile
în colinele din Rhudaur.
L-au îngropat în inima muntelui.
Într-un mormânt atât de întunecat, încât să nu poată vedea lumina zilei.
Dar asta nu e cu putintă!
O vrajă puternică constrânge mormintele acelea.
Nu pot fi deschise.
Ce dovezi avem că arma aceasta provine din mormântul lui Angmar?
- N-am niciuna. - Pentru că nu există vreuna.
Să examinăm ceea ce stim.
Un singur grup de orci a îndrăznit să treacă râul Bruinen.
Un pumnal al unei ere apuse a fost găsit.
Si un vrăjitor uman, care-si spune necromant,
s-a stabilit într-o fortăreată în ruină.
Nu-i cine stie ce!
Pretentia acestei Companii de pitici mă nelinisteste profund.
Nu sunt convins, Gandalf. Nu cred că pot încuraja o asemenea misiune.
Dacă veneau la mine, i-as fi scutit de dezamăgire.
Nu pretind că le înteleg motivele...
Pleacă.
Da.
Tu stiai!
Mă tem că nu avem ce face.
Stăpâne Elrond, piticii au plecat.
Fiti cu băgare de seamă.
Vom traversa hotarul către sălbăticie.
Balin, tu stii cărările. Ia-o înainte.
Jupâne Baggins, te sfătuiesc să tii pasul cu noi.
- Îi vei urma. - Da.
Faci bine că-l ajuti pe Thorin Scut-de-Stejar,
dar mă tem că aventura asta a pus în miscare forte pe care nu le întelegem încă.
Arcanul lamei Morgul trebuie dezvăluit.
Ceva nevăzut se miscă în umbră.
Se fereste de privirile noastre. Nu se va arăta.
Încă nu,
dar creste în putere în fiecare zi.
- Trebuie să ai grijă. - Da.
Mithrandir!
De ce ai ales jumătatea-de-om?
Nu stiu.
Saruman crede că doar o fortă puternică
poate tine răul în frâu.
Dar nu e ceea ce-am aflat eu.
Am descoperit că sunt...
lucrurile mărunte, faptele zilnice ale oamenilor obisnuiti
ce tin la distantă întunericul.
Faptele simple de bunătate si iubire.
De ce Bilbo Baggins?
Poate pentru că mă tem,
iar el îmi dă curaj.
Nu te teme, Mithrandir.
Nu esti singur.
De vei avea nevoie de ajutorul meu...
voi veni.
Opriti-vă! Asteptati!
Trebuie să găsim un adăpost!
Păzea!
Asta nu e o furtună! E o luptă între tunete!
Priviti!
Trăzni-m-ar! Legendele sunt adevărate!
Uriasi! Uriasi de piatră!
Feriti-vă, prostilor!
Tineti-vă bine!
Fili, apucă-mă de mână!
Haideti!
Aveti grijă!
Uitati-vă!
Tineti-vă!
Nu!
Nu! Kili!
E în regulă! Sunt în viată!
Unde-i Bilbo? Unde-i hobbitul?
Prindeti-l!
Bilbo, ia-mă de mână!
Sunt aici, băieti!
Ridicati-l!
Haideti, băieti!
Credeam că l-am pierdut.
El s-a pierdut de când a plecat de acasă.
Nu trebuia să vină. Nu-si are locul printre noi.
Dwalin!
- Pare destul de sigură. - Controlează până în capăt.
Grotele muntilor sunt locuite de obicei.
Nu-i nimic aici.
- Bun! Să punem de-un foc. - Nu! Fără foc! Nu în locul ăsta.
- Odihniti-vă. Pornim în zori. - Bine.
Trebuia să asteptăm în munti până la venirea lui Gandalf.
- Ăsta era planul. - Planul se mai schimbă.
Bofur, stai primul de veghe.
Urma e proaspătă!
Au luat-o prin trecătoarea din munte.
Unde crezi că pleci?
Înapoi la Vâlceaua Despicată.
Nu te poti întoarce acum.
Faci parte din Companie. Esti de-al nostru.
Nu prea sunt, nu-i asa?
Thorin a zis că nu trebuia să vin. Are dreptate.
Nu sunt un Took, sunt un Baggins. Nu stiu ce-a fost în capul meu.
- Nu trebuia să ies pe usă. - Ti-e dor de casă, înteleg.
Nu, nu poti! Nu întelegi! Niciunul dintre voi nu întelege!
Sunteti pitici!
Sunteti obisnuiti cu viata asta! Să trăiti pe drum,
să nu vă stabiliti într-un loc, să nu apartineti de nimic.
Îmi pare rău, n-am vrut...
Nu. Ai dreptate.
Nu apartinem de nimic.
Îti doresc tot norocul din lume.
Vorbesc serios.
Ce-i aia?
Treziti-vă!
Aveti grijă!
Ia-ti labele!
Parc-aud un cântec cum începe.
Hăt! Pleosc! Se-nchide crăpătura neagră.
Sfichi! Zdrang! Ciupeste, apucă si trage.
Bate si loveste,
geme si jeleste.
Roc! Poc! Sub pământ e loc,
Tot mai jos!
Si în jos, tot mai jos, în orasul goblinilor.
Jos, tot mai jos, în orasul goblinilor.
C-un trosc si-un pleosc! C-un sfichi si-un bici
Toti vorbesc când îi găuresc,
Roc! Poc! Sub pământ e loc,
Jos, tot mai jos, în orasul goblinilor.
Bate si loveste să icnească prinsi în cleste.
N-o să rezisti în furcă de te misti.
Ciocane si clesti
pe toti să-i ciupesti
Trage, munceste, nu te-opri, trudeste!
tipă, urlă, că nu e nicio sfârlă...
Roc! Poc! Sub pămînt e loc,
Jos, tot mai jos, în orasul goblinilor.
Da!
Îti intră-n ureche, nu?
E una din propriile compozitii.
Ăla nu-i un cântec, e o profanare!
...profanare, mutilare, dezaxare,
Numai de-astea veti avea parte aici, jos.
Cine-a fost atât de obraznic încât să vină înarmat în regatul meu?
Spioni? Hoti? Asasini?
- Pitici, Răutatea Voastră. - Pitici?
I-am găsit în Tinda noastră de la intrare!
Nu stati asa! Controlati-i!
În fiecare căscătură, în fiecare crăpătură.
Este spre credinta mea, Excrescenta Voastră,
că ăstia-s mână-n mână cu elfii.
Produs în Rivendell.
Din a doua eră, n-as putea să o dau.
Doar câteva amintiri...
Ce căutati pe meleagurile astea?
Stati linistiti, băieti. Mă ocup eu de asta.
Fără prostii! Vreau bubosul adevăr.
Trebuie să vorbesti mai tare. Băietii tăi mi-au stricat trompeta.
O să-ti stric mai multe decât trompeta aia.
Pentru cultura ta generală, eu sunt cel cu care ar trebui să vorbesti.
Eram cu totii pe drum...
Bine, nu chiar drum, era mai degrabă o cărare.
De fapt, dacă mă gândesc bine, nici cărare nu era.
Era mai degrabă o potecută.
Ideea e că mergeam pe drumo-cărarea-potecuta,
când deodată... n-am mai mers.
Ceea ce e o problemă,
pentru că trebuia să fim în Dunlan martea trecută...
să ne vizităm niste rude îndepărtate.
Niste neamuri din partea maică-mii.
GURA!
De nu vor a spune, îi vom face să urle!
Aduceti mutilatorul!
Aduceti Zdrobitorul de Oase.
- Începeti cu cei mai tineri. - Asteaptă!
Măi, măi, mai.
Ia te uită cine se vede!
Thorin, fiul lui Thrain, fiul Thror, Regele Tărâmurilor de sub Munte.
O! Chiar uitasem!
Nu ai un munte si nu esti un rege!
Ceea ce face din tine un Nimeni.
Stiu pe cineva care ar da un pret frumusel pe capul tău.
Doar pentru cap! Nimic atasat de el!
Pesemne că stii despre cine vorbesc.
Despre un vechi dusman de-al tău.
Un orc palid, călare pe un vârcolac alb.
Azog Profanatorul a fost nimicit!
A fost răpus în luptă acum mult timp.
Si crezi că zilele lui de profanator s-au sfârsit?
Trimite vorbă orcului palid. Spune-i că i-am găsit premiul.
Daaa!
Gollum, Gollum.
Goblini împutiti!
Mai bine decât oase bătrâne, Pretiossule. E mai bine decât nimic.
Prea multe oscioare, Pretiossule. N-are destulă carne.
Taci! Jupoaie-l! Începe cu teasta.
Pământuri reci si dure ce muscă si tortură,
A degetelor tocire
Roci si pietre sunt vechile oase Carne nu e!
Rece ca moartea, Fără suflare
Sunt bune de mâncat.
Bălăcine-am sufletul, sscumpule! Ce bucătică gusstoasă!
Gollum! Gollum!
Înapoi! Dă-te înapoi!
Te avertizez! Nu te apropia!
Are lamă de elf, dar nu-i elf.
Nu-i elf. Ce esti, pretiossule?
Ce esti?
- Mă numesc Bilbo Baggins. - Bagginsis?
Tu esti un Bagginsis, pretiossule?
Sunt un hobbit din Comitat.
Ne plac goblinii, liliecii si pestii, dar încă n-am încercat un hobbit pân-acum.
E moale si ssuculent?
Nu te apropia! Am s-o folosesc, dacă trebuie.
Nu vreau necazuri. Pricepi?
- Arată-mi cum să ies si-mi văd de drum. - De ce? Te-ai pierdut?
Da, si vreau să-mi găsesc drumul cât mai repede cu putintă.
Stim noi cărări sigure pentru hobbit! Sunt cărări sigure prin întuneric.
- Gura! - N-am zis nimic.
Nu vorbeam cu tine! Ba da, pretiosule, ba da.
- Nu stiu ce jocuri învârti, dar... - Jocuri?
Adorăm jocurile, asa-i, pretiosule? Îi plac jocurile?
Asa-i? Asa-i? Îti place să te joci?
Poate.
Ce are rădăcini, dar nimeni nu le vede.
E mai înalt, cu mult, ca orisicare si urcă sus, si tot mai sus, spre stele?
El nu creste nicicum si totusi el e mare!
- Muntii. - Da! Da!
Hai să ne mai jucăm o dată.
Încă unul! Întreabă-ne!
Nu! Gata cu ghicitorile!
Ucide-l! Ucide-l acum!
Nu! Nu!
Vreau să mă joc.
Da, chiar vreau să mă joc.
Văd...
că esti...
foarte bun cu jocurile.
Asa că... ce-ar fi să ne spunem ghicitori?
Da, doar noi doi.
Da! Doar noi doi?
Da, da. Si de câstig...
îmi arăti cum să ies de aici.
Da, da!
Si dacă pierde? Ce se-ntâmplă?
Dacă pierde, pretiossule, o să-l mâncăm.
Dacă Baggins pierde, îl mâncăm pe de-a întregul?
Batem palma!
Baggins începe.
Treizeci de cai albi, pe un deal ros,
Întâi rumegă, Pe urmă spumegă,
Pe urmă stau pe loc, Nemiscati.
Dintii?
Dintii!
Da, pretiossule!
Dar noi... noi...
Dar noi avem doar nouă.
Rândul nostru.
Strigă fără voce,
Zboară fără aripi.
Muscă fără dinte,
Mormăie fără gură.
O clipitică!
Stim noi, stim noi! Gura!
Vântul.
Sigur că e vântul!
Foarte mintosi hobbitii. Foarte mintosi.
O cutie fără balamale, cheie sau capac,
Comoara de aur închide ca într-un sac!
Nu...
- Cutie... Capac... Cheie... - Ei bine?
E periculoasă!
- Te dai bătut? - Mai dă-ne putin timp, sscumpule!
Oussoare! Oussoare!
Oussoare crocante!
Bunica ne-a învătat să le sorbim.
Avem noi una pentru tine.
Înghite lacom tot si toate,
Păsări, fiare, nestemate,
Roade fierul, muscă otelul.
Macină si piatra tare.
- Răspunde-ne. - Da! Dă-mi putin timp, te rog!
Eu te-am lăsat o grămadă.
Pe asta n-o stiu.
Ssă fie bun??
Ssă fie fraged?
Ssă fie bun de rontăit?
Lasă-mă să gândesc.
Te-am blocat.
Bagginssul s-a blocat.
S-a scurs timpul.
Timpul...
Răspunsul este "timpul".
N-a fost chiar atât de greu.
Ultima întrebare.
- Ultima sansă. - Bine.
Întreabă-ne!
- Întreabă-ne! - Da, da. Bine.
Ce am în buzunar?
Nu-i ssinstit, nu-i ssinstit!
E împotriva regulilor!
- Întreabă-ne altceva. - Nu. Ai spus să-ti pun o întrebare.
Asta-i întrebarea mea. Ce am în buzunar?
Ssă ne dea dreptul la trei răspunsuri, sscumpule, trei!
Bine, bine, trei răspunsuri. Hai, ghiceste!
- Mânussele! - Gresit. Mai ghiceste o dată.
Oase de peste, dinti de gnom, aripi de lilieci...
- Cussit! Gura! - Iar ai gresit. Ultimul răspuns!
Ssfoară ssau nimic!
Două încercări de-o dată. Gresit si una si alta!
Am câstigat. Mi-ai promis că-mi arăti iesirea.
Ssă fi sspus noi assta, sscumpule? Ssă fi sspus noi assta?
Dar ce-o fi având în buzunare?
Nu-i treaba ta. Ai pierdut.
Pierdut?
Unde ssă fie?
Nu!
Unde ssă fie? Nu!
Ss-a pierdut! Fir-as blesstemat!
Ss-a pierdut pretiossul!
- Ce-ai pierdut? - Nu trebuie ssă ne-ntrebe!
Nu-i treaba lui!
Nu!
Gollum. Gollum!
Ce are...
în bussunarele ale mici si jegoasse?
L-a furat!
Cu oase fărâmate si gâturi sucite
Bătuti si loviti De bare spânzurati
Veti fi cină aici si niciodată găsiti
În profunditatea Orasului Gnomilor.
Stiu spada aia! E Satârul-de-orci!
Lama care a tăiat mii de capete!
Biciuiti-i! Băteti-i! Zdrobiti-i!
Ucideti-i pe toti! Tăiati-le capul!
Luati-vă armele! Luptati!
Luptati!
Mânuieste Ghioaga-care-ucide-inamici!
Trăsnitorul! Străluceste ca lumina zilei!
Urmati-mă, repede!
Fugiti!
Dă-ni-l!
E al nosstru!
E al nosstru.
Hossule!
Bagginss!
Pe-aici!
Mai repede!
Atacati!
Tăiati frânghiile!
Grăbiti-vă!
- Haideti, miscati-vă! - Bombur!
Hai, repede, repede!
Săriti!
Haideti!
Împingeti!
Haide!
Hai!
Fiti atenti!
Credeai c-o să-mi poti scăpa?
Ce o să faci acum, vrăjitorule?
Voi fi învins.
Putea fi si mai rău.
Cred că glumesti!
Gandalf!
- Sunt prea multi, nu ne putem lupta. - Un singur lucru ne va salva!
Lumina zilei!
Veniti!
Miscati-vă!
Hai, Balin!
Înainte!
Assteaptă, sscumpule! Assteaptă!
Gollum! Gollum!
Repede, repede.
Pe aici!
- Haideti! - Hai, repede. Repede!
Spre dreapta! Bine!
Bagginssule!
Hossuleee!
Să-l blestemăm, să-l sstrivim! Îl urâm pe vessie!
Cinci, sase, sapte, opt...
Bifur, Bofur. Sunt zece.
Fili, Kili. Sunt doisprezece.
Si cu Bombur sunt treisprezece.
Unde-i Bilbo?
Unde-i hobbitul nostru?
Unde ne este hobbitul?
La naiba cu jumătatea-de-om!
- Acum s-a si pierdut? - Credeam că-i cu Dori.
Nu da vina pe mine!
- Unde l-ai văzut ultima oară? - Cred că s-a furisat când ne-au încoltit.
- Ce s-a întâmplat? Spuneti-mi! - Îti zic eu ce s-a întâmplat.
Jupânul Baggins a profitat de sansă.
Se gândea doar la patul său pufos si la căldura focului
de când a iesit pe usă.
N-o să ne mai vedem hobbitul. E departe.
Ba-i aici!
Bilbo Baggins!
Niciodată n-am fost atât de fericit să văd pe cineva.
- Bilbo! Te-am dat dispărut. - Cum de ai trecut de goblini?
Da, cum?
Ce mai contează? S-a întors.
Contează. Vreau să stiu.
Cum de te-ai întors?
Stiu că te îndoiesti de mine, de la bun început.
Ai dreptate. Adesea mă gândesc la Vizuină.
Mi-e dor de cărtile mele.
Si de fotoliu si de grădină...
Vezi, acolo este locul meu. E casa mea.
De aceea m-am întors, pentru că...
voi nu aveti o casă.
V-a fost luată.
Si vreau să vă ajut s-o redobânditi, dacă pot.
Pe ei!
Faceti-i bucăti!
- Din lac... - În put... Fugiti!
Fugiti!
Repede, sus, în copaci! Urcă, Bilbo. Urcă!
Vin!
- Tineti-vă bine! - Nu dati drumul, fratilor!
Azog.
Simti?
Miroase a frică.
Îmi amintesc că tatăl tău duhnea a frică,
Thorin, fiul lui Thrain.
Nu se poate!
Ăsta-i al meu.
Omorâti-i pe ceilalti!
Beti-le sângele!
Se miscă!
Fili.
Da!
Nu!
O, nu.
Domn Gandalf.
Tine-te bine, Dori!
Ajutor!
Nu!
Thorin! Nu!
Adu-mi capul piticului.
Omorâti-l!
Thorin!
- Jumătatea-de-om? - El e bine. Bilbo e aici.
Este teafăr.
Tu!
Ce credeai că faci? Era să fii ucis!
Am zis eu că ai să fii o povară
si că n-o să supravietuiesti în sălbăticie.
Si că locul tău nu este printre noi.
Niciodată nu m-am înselat mai amarnic.
- Iartă-mă că m-am îndoit de tine. - Si eu m-as fi îndoit de mine.
Nu sunt nici erou, nici războinic.
Nici măcar un aventurier.
E ceea ce cred eu că este?
Erebor.
Muntele Singuratic.
Ultimul dintre măretele regate ale piticilor din Pământul de Mijloc.
Casa noastră.
Un corb! Păsările se întorc la munte.
Ăla, dragul meu Oin, este un sturz.
O să-l luăm ca pe un semn. Un semn de bun augur.
Ai dreptate. Cred că ce-a fost mai rău a trecut.
traducerea si adaptarea după sonor dani67
Completare:George Bectas.
www.titrari.ro
Departe
peste muntii fumurii,
Ne lasă să zăbovim
Pe culmile înalte
Ce-a fost cândva
Să mai vedem o dată,
Regatul nostru-i la mare depărtare
Munte de foc sub clarul Lunii,
Cuvinte nerostite,
Degrabă vom ajunge
Acasă cântând,
Ecourile răsunând
And all who find us will know the tune
Some folk we never forget
Some kind we never forgive
Haven't seen the back of us yet
We'll fight as long as we live
All eyes on the hidden door
To the Lonely Mountain borne
We'll ride in the gathering storm
Until we get our long-forgotten gold
We lay under
The misty mountains cold
In slumbers deep
And dreams of gold
We must awake
Our lives to make
And in the darkness a torch we hold
From long ago when lanterns burned
Until this day
Our hearts have yearned
Her fate unknown
The Arkenstone
What was stolen
Must be returned
We must awake
And make the day
To find a song
For heart and soul
Some folk we never forget
Some kind we never forgive
Haven't seen the end of it yet
We'll fight as long as we live
All eyes on the hidden door
To the Lonely Mountain borne
We'll ride in the gathering storm
Till we get our long-forgotten gold
Far away
From misty mountains cold